Med en tia på Turinskalan -
- är asteroiden Horus officiellt en "världsomspännande mördare".
Ett nedslag kan hota vår biosfär och orsaka massutrotning...
- Hallå? - ...och utradera allt liv på jorden.
USA:s regering och NATO kommer att göra ett uttalande -
- om vilka åtgärder som ska sättas in.
Pappa!
Mamma...
Klaus, oss emellan bör du bestämma det här när du är klar i huvudet.
Det säger jag som vän, inte som bankrådgivare.
Vet du vad jag hade gjort i ditt ställe, Carsten?
- Jag skulle inverstera i en bunker. - Och om butiken går i konkurs?
- Hur ska du då betala av lånet? - Vem har sagt att jag ska göra det?
Om det kommer dithän, så kommer det inte att finnas några banker.
Inte heller några skulder.
- Och inte du heller. - Jänkarna skjuter sönder den.
En till dig och en till mig.
Samma dag som mamma begravs? Seriöst, pappa?
- Det är ett viktigt lån. - Viktigt?
Mamma var viktig!
EIGHT DAYS
Försvarsministeriet förnekar ryktena om tyska desertörer.
Syftet med sådana förehavanden är bara att skydda de demokratiska...
Tolv bunkrar har anfallits av beväpnade grupper.
Militären nekar, men ögonvittnen vittnar om något helt annat.
Tyska soldater beskjuter tyska soldater.
Det är en tragisk skandal orsakad av våra korrupta politiker...
- Fitta...! - Mitt namn är Petra Cosin.
- Jag sänder live från huvudstaden. - Hej då.
Marion?
Vi är tusentals kilometer från nedslagsplatsen.
2500 km räcker inte. Vi måste inse faktum.
Källaren, då? Vi måste bara tillräckligt långt ner under marken.
Det är inte bara tryckvågen.
När de allierade bombade Hamburg bildades det en eldstorm.
Hela staden stod i brand med temperaturer över tusen grader.
Folk gömde sig i sina källare -
- men branden var så våldsam att den sög ut allt syre ur källarna.
De flesta kvävdes till döds. Men det var inte det värsta.
Hettan fick vattnet i rören att koka och rören sprack ett efter ett.
Källarna fylldes med vatten.
De som inte drunknade, de koktes levande.
Hettan var så enorm att folk ändå flydde upp till marknivå.
Jag vet inte vad som kommer att hända -
- men det blir definitivt värre än den eldstormen.
Jag tänker inte sätta Leonie och Jonas i något källarutrymme.
Varför ligger du här på golvet?
Har du en flaska vodka någonstans?
Jaha, berätta nu.
Var är... Ja, din flickvän?
Hon heter Marion. Marion.
Hon är försvunnen. Det är slut.
Det är över.
Det är kört. För oss alla.
Du borde leta upp henne.
Familjen är viktig, vet du.
Ja. Kärlek.
Jag vet vad du tänker. Att jag inte är förmögen att älska -
- men det är inte sant. Jag har bara svårt för att visa det.
Jag har alltid älskat er.
Jag vill inte att du gör samma misstag som jag gjorde.
Hon bara gick.
- Jag vet inte var hon är. - Då letar vi upp henne.
Har hon någon familj?
När jag var på sjukhuset... så tog jag med något annat hem.
Ett läkemedel. Natriumpentobarbital.
Några gram räcker.
Man somnar in.
Och sedan hamnar man i koma.
Andningen lägger av inom tjugo minuter.
Det är helt smärtfritt.
Det ligger i byrån där uppe.
Jag vill bara inte att de ska tvingas lida.
Noras pappa, han...
Jag var där och letade efter Leonie nyligen.
Han har helt byggt om sin källare.
- Frankenberg? - Ja.
Vad menar du?
Han har byggt om den till skyddsrum.
Jaha, assistenten? Behöver ni vår hjälp igen?
- Vi får hjälpa varandra. - Okej.
Det här är Denis, Denis med "S". Från och med nu är han en av oss.
- Han är också en överlevande. - Det får vi se.
Elvis! Sluta upp med de där dumheterna!
- Jag måste kunna lita på dig nu! - Jag skojade bara.
För Guds skull!
Ge honom den.
Kom igen, ge honom den.
Snutjävel!
- Ska jag följa med? - Nej, jag är vuxen. Men kör inte.
Petra!
Var är hon?
- Var är hon? - Vem?
Sluta med det där. Var är Marion?
- Är hon inte kvar hos dig? - Fan ta dig.
Din självgoda satmara!
Förstår du vad du har gjort? Folk dör på grund av ditt påhitt!
- Ditt vidriga stycke! - Ta en titt i spegeln, Herrmann.
Stick nu, jag ska i sändning. Sanningen är ett värdefullt ting...
- Så det är på den nivån du ligger? - Petra, lyssna på mig...
Sluta nu, Petra. Sluta!
Sluta!
"Politiker misshandlar kvinnlig journalist." Vilken story!
Före detta politiker, ditt dumma kräk.
Före detta, idiot.
Mar... Marion vill inte veta av mig längre.
På grund av dig.
Sanningen segrar alltid till slut!
Den här skyddar allting. När det är över tar vi ut det igen.
Lutz, den gamle räven.
Han påstod att min bunker var större än hans "lilla grotta".
Klaus! Följ med!
Vad är det här, Elvis?
- Hej. René. - Det är min kusin René.
- Jaha, ja. Din kusin. - Det finns ju plats i bunkern...
Så du tänkte presentera oss för hela släkten? Så trevligt.
Vilka är vi?
- Du är Klaus, min chef... - "Vilka är vi?", frågade jag!
- De överlevande. - Bra. Tänk nu efter noga.
Vilken är skillnaden mellan oss och din förbannade kusin?
Vi kommer att överleva, om ingen av oss berättar om bunkern för folk.
Och han... måste dö här ute med alla andra!
- Min kusin är inte vem som helst... - Säg det till honom!
"Du måste dö här ute med alla andra."
Du kanske inte...
- Säg det till honom! - Du måste...
...dö här ute med alla andra.
Riktigt bra.
Om det här händer igen, Elvis, så förlorar du din plats -
- och får titta på fyrverkeriet här ute.
- Är det förstått? - Ja...
- Är det förstått? - Ja.
- Helvete! - Jaha? Hur gick det?
Jävla fitta!
Fittjävel!
Korkade, korkade fitta! Lögnaktiga, jävla fitta!
Vad inbillar hon sig? Jag skulle vilja ta hennes feministiska arsel...
- Jag träffade Theo i går. Mitt ex. - Va?
Theo. Jag var med honom för länge, länge sedan.
Va? Är du bög?
Min första stora kärlek råkade vara en man.
Jaha.
Han var jättesnygg. En smärt och ömsint man. Han var så rar.
Och nu är han bara en gammal gubbstrutt.
- Och med mamma, då? - Vadå?
- Var det bara en charad? - Nej, nej.
Vi hade ett fint äktenskap. Ja, det hade vi.
Men när vi...
Ja, i sängen. Då slöt jag ofta ögonen och tänkte på Theo.
- Pappa, jag... - Han hade en otrolig kuk.
Pappa, jag vill inte... Jag vet inte om jag...
Jag åkte dit i går.
Som om man skulle kunna reparera sitt liv så här på upploppet.
- Marion? - Vänta, Herrmann!
Marion! Marion!
Hör du, din idiot!
Herrmann!
Marion!
Marion! Marion!
Marion?
Marion! Marion! Marion!
- Vem är du? - Jag letar efter min fru.
- Marion? - Försvinn! Här är fullt!
- Här finns inte plats för dig. - Stick!
- Jag vill inte ha någon plats här. - Alla vill hit ner.
Nej, ni förstår inte. Tunnelbane- stationer är stora likkistor.
Rör honom inte! Jag skjuter!
Jag är officer i nationella folkarmén. Jag skjuter er i bitar!
Vi kommer att hitta henne.
- Det är bara ett skärsår. - Låt mig vara.
Vad ska det här tjäna till?
Först skiter du fullständigt i mig och nu är vi bästa vänner?
Det är för sent.
- Det är inte för sent. - Jo, det är det.
Ja, när vi är döda. Då är det för sent.
Om tre dagar.
Ben? Vad är det?
Det var din pappa. Jag vet det.
Vi drar. Du och jag, bort härifrån.
- Vad pratar du om? - Domi. Giftgasen.
- Vad fan var det? - Det är bäst att du går.
Hör du! Det här är privat område.
- Vi går, Nora. - Det gör ni inte. Vad vill du?
- Mördare! - Hur sa?
Giftgasen. Det var ni och de andra pajasarna.
En av mina vänner dog! - Grip honom.
- Du har knarkat sönder hjärnan! - Jag har bevis.
Från er e-cigarett. Jag hittade den vid villan.
Okej, det var jag. Förlåt!
Avslöjad! Jag rökte ut alla kackerlackor.
Det känns riktigt skönt att stå här och erkänna. Förlåt.
- Tänker ni inte göra något? - Stämmer det han säger?
- Nej, självklart inte. Jag skojade. - Fan ta dig!
Jag förstår varför din fru tog livet av sig! Hur stod hon ut så länge?
Hör du, titta på mig. Titta på mig.
Gå härifrån nu, okej? Ge dig av!
Stick härifrån, din skallige fan!
KÄRLEK
Ursäkta mig.
Han är där borta.
Är du också här, Leonie?
Välkommen ombord, sötnos.
Hej. Vad gör du? Vad gör alla människor här?
Människor är som kors.
När man kramas, så ger och får man.
Din båt kommer inte att rädda er. Det vet du.
Horus kommer att rädda oss. Var inte rädd. Kom.
Betyder dina tatueringar något?
Jag vet inte.
Jag har också en. En liten.
Min bästa vän Nora har en precis likadan.
Vi gjorde dem tillsammans förra året.
För all framtid.
Berätta om dig själv. Vem är du och var kommer du ifrån?
Titta här.
Kom.
Försiktigt.
Det är jag. Och där är du.
Vi svävar i himlen.
Jag har verkligen saknat dig.
Och jag har saknat dig.
Vad som än händer nu...
...så håller vi ihop som en familj.
Det är det viktigaste.
När en stjärna dör -
- så sprids stoftet i hela universum.
Och sedan...
...bildas våra kroppar av det stoftet.
Vi är stjärnor. Alla är allt.
- Alltid. - Var har du läst det tramset?
Jag kan inte läsa, men jag kan se.
Jag hör.
Och jag känner dofter.
- Du är oskuld, eller hur? - Va? Är du inte klok?
Varför...? Alltså, jag...
Kom. Kom.
Jag ska döpa dig.
Är du redo?
Jag har något jag måste berätta.
Ingen klandrar dig. Inte Leonie heller.
Har hon talat om det för dig?
Du tog dig inte ombord på tåget för att du var rädd.
Du hade panik.
Jag har haft en affär.
Sedan några månader tillbaka.
Det är över.
Känner jag honom?
Jag är ledsen.
Du är min man, Uli. Mina barns far.
Jag vill ha dig vid min sida när allt det här är över.
Snälla, förlåt mig.
Okej.
Tack för din ärlighet.
- Nu åker vi och pratar med honom. - Va?
Med Frankenberg.
Om han har en bunker, måste han låta oss ta skydd där.
Jag är egentligen inte typen som ligger med någon på en gång...
Jo. Du är som du är.
I tider som dessa är det vår tro som håller oss på benen.
Självklart, vi söker alla svar och möjligheter -
- men det här är ingen ark.
Och det här är inget kors
Ingen präst har välsignat det.
Det är bara två brädlappar från ett byggvaruhus!
Du får inte röra korset.
Du får inte röra korset!
Hej, Robin. Har du sagt till folk att du bygger en ark?
Varför utnyttjar du deras rädsla?
Vi ska gå mot... ljuset.
Går du på droger?
Okej, Robin. Du är inte Noa, och båten är ingen ark.
Tala om för de här människorna vad Gud sa till Noa i Bibeln.
Har du inte läst Bibeln? Har du inte det?
Gud sa till Noa att han aldrig mer skulle förbanna människornas värld.
Det var den sista syndafloden, och det står i Bibeln.
Han talar till mig.
Vem?
Gud?
Genom Horus ljus. Varje dag.
Horus är ett svart stenklot. Ett naturfenomen.
En katastrof som vi måste ta oss igenom, med Guds hjälp!
Talar han med dig?
Oden talar bara med Robin.
- Han talar med honom. - Stick härifrån, hör du!
Kommer du, Ursula?
Ursula...
- Du får stanna här. - Vem är du?
Jag har gjort saker.
Inga bra saker.
Men vi har alla gjort saker!
Nu ska vi alla...
...gå in i ljuset tillsammans.
In i ljuset!
Var inte rädda! Vi går mot ljuset.
Vi går mot ljuset!
Tillsammans med dig!
- Vill du ha dig en jäkel till? - Nej, tack.
Pappa?
Tack för din hjälp.
- Du är en märklig prick. - Ja.
En gammal stolle, menar du.
Det var du, eller hur? En person dog. Han var en vän till mig.
Min lilla igelkott. Jag är ledsen, det var...
Det var en olycka. Ingen ville att någon skulle dö.
Men, helt ärligt, allihop är döda redan.
Men inte vi. Vi är de överlevande.
Det finns saker som pappa måste göra som du inte förstår dig på ännu.
Men det är viktigt att vi två har varandra i den nya världen.
Att vi inte är ensamma.
Väx upp!
Vi vill tala med er. Min fru har berättat om er källare.
Jaså, det har hon?
Ni har en bunker. Jag räddade er ur den.
Ja, ja. Tack igen.
- Ni letade väl efter er dotter? - Ja.
- Eller letade ni efter mig? - Nej.
- Hittade ni er dotter? - Ja.
Skulle ni inte tala om för mig när ni hittade henne?
Jo, det har ni rätt i. Ursäkta.
Ingen fara. Ni känner mig knappt. Ni glömde bort mig.
- Nej, jag glömde er inte. - Klaus... Vi kan väl dua varandra?
Min fru sa hur stor bunkern är. Jag är fysiker, det går säkert...
Då måste hon ha glömt att vi hade ett avtal.
Vi skulle inte tala om det för någon.
Det är bara vi i familjen som vet. Vi är inte främlingar för varandra.
- Jag undervisar ju din dotter. - Ja, ni är en riktigt listig kille.
Vet ni vad som är märkligt?
Att en så listig kille inte kom på tanken att bygga en egen bunker.
Visst, tiden var knapp, men inte så knapp.
- Det verkade meningslöst. - Ja, där har vi problemet.
- Felet är helt och hållet ert. - Klaus, jag...
Jag gör vad som helst.
Milda makter! Var har ni er stolthet?
Den skiter jag i. Jag vill bara rädda min familj.
Min nya vän Uli.
Stick härifrån. Och det innan du gör bort dig helt.
- Nej. Jag stannar här tills... - Tills vadå?
- Snälla, sluta! - Tills vadå?
- Kom igen, slå mig. Slå mig. - Trams. Jag vill inte slå er...
- Jaså, nu niar ni mig igen? - Vi går. Kom.
Susanne! Jag förstår det bara inte.
Om du hade kommit ensam, så kanske. Men med Uli?
Adjö, Uli! Uli...
Det var snuten, eller hur?
Jag visste det.
Han var hemma hos oss när vi kom hem.
Var han i vår säng också?
Jag har ju sagt att det är över.
Var det därför du inte hoppade på tåget?
För att du ville vara med honom?
- Du satte hela vår flyktplan på spel! - Sluta!
Det är inte sant, Uli. Tåget rullade alldeles för fort!
Är du tokig? Det hade varken med dig eller honom att göra.
Nej, det är klart. Det är alltid någon annans fel. Fy fan.
- Hej, gubben. Var är Leonie? - Ingen aning.
- Vi ska äta tillsammans i kväll. - Vilken bra idé!
- Vad ska jag laga? - Nej, jag ska laga Ulis...
- Lasagne! Ja! - Det blir bra.
- Titta, pappa! - Det är ju helt galet.
Jag kokar upp vatten.
Det var mitt fel. Jag borde ha förstått att han var sadist.
Du... Nu pratar vi inte om det.
Vi hittar en annan lösning.
- Leonie! Är allt bra? - Ja, hur så?
Du har ett så lustigt leende.
Vad heter han?
- Är han en skolkamrat? - Det har inte du med att göra.
- Du förstår ändå inte. - Jo, då.
Jag är glad för din skull. Vad sött!
Mamma!
- Åh, pappas lasagne! - Den är varm. Nej!
Och en gång till. Sparka till ordentligt. Snyggt!
- Hur kan pappa blunda för allt? - Passa. Ja! Hämta bollen.
Jag tror att han är den enda av oss som inte har blundat för det.
Leonie! Kom och hjälp till.
- Passa till mig, Jonas! - Skjut nu, då!
Åh, mellan benen!
- Kom igen! - Jag vill också spela. Passa mig!
Ja!
- Vem vill ha ett glas vin? - Jag!
- Vill du? - Va? Nu blir jag orolig.
Vi får se om han tycker att det smakar.
Det här är ett gott rödvin.
Med bubbelvatten blir det en spritzer.
Kom igen, vi utbringar en skål.
- Skål! - Smakar det gott?
- Vad surt! Det är inte gott. - Då kan jag ta det.
Hur kan du dricka det där?
Vad håller du på med, Uli?
Varför? För att jag har varit otrogen?
Det var din idé, inte sant?
Och du hade rätt. Det är bäst för oss alla.
När hade du tänkt tala om det för mig?
- Vi åker hem till morfar. Nu. - Varför det?
Kom, Jonas. Utan protester. - Du också, Leonie.
- Kom nu! - Vad har hänt, pappa?
- Skynda på! - Pappa, vad...?
Herrmann sover. Han har letat efter dig överallt.
Det är väl du som är Marion?
- Egon. Jag är... - Jag vet.
Han har till och med slagits för dig. Ja, med någon ragata.
Du har hittat dig en bra man.
Han kunde ha varit en bra man om han inte vore ett sådant arsel.
Jag vet. Han är lite trögtänkt.
Han är min son.
Det tar lite tid för honom att förstå vad som är viktigt i livet.
Kan du lova mig att ni tar hand om varandra, alla tre?
Jag ber dig.
Adjö.
Mamma!
Mamma! Var i helvete är du?
Det var riktigt ruttet, det du gjorde.
Nora?
Hjälp!
Ben. Ben, Ben, Ben...
Pappa Frankenberg! Det är helt ofattbart.
Jag gissar att vi har cirka fyrtio timmar kvar.
Om jag slåss med er i tio sekunder, slösar jag bort ett år av mitt liv -
- beräknat på tyskarnas genomsnittliga livslängd.
Eller tre veckor om man lider av cancer och är i sitt slutskede.
Jag har inte lust att tillbringa flera veckor med en idiot.
Tror du att ingenting kan hända dig för att du ändå ska dö?
Där har du fel.
Text: Anna-Karin Strobel Lando www.sdimedia.com